Martin Nemčík (vlevo) | Foto: Matyáš Rjabi, hcverva.cz
Rukavice dolů? Není problém! Slovenský tvrďák Martin Nemčík se sotva ohřál v kladenské výstroji a už dostál pověsti, se kterou přivandroval z domácí ligy. V 11. minutě vyzval Martina Havelku, mezi českou elitou se uvedl několika dobře mířenými údery. Rytíři ale v černožlutém úlu protáhli černou sérii na číslo sedm a zůstávají přikovaní u dna tabulky.
obránce, 32 let
V konečném součtu hořký debut, vaše pocity?
Samozřejmě jsem doufal, že zápas bude mít jiný konec. Ale pro mě je to neskutečný zážitek a splněný dětský sen – zahrát si českou extraligu. Velká čest, užívám si to. Budu se z toho snažit vytěžit co nejvíc a pomoct týmu.
Zase jako přes kopírák – vyrovnaný duel, který Rytíři nezvládli. Co tomu chybělo?
Ano, díval jsem se, že kluci měli pár těsných zápasů. Vždycky se pak stane nějaká chybička, kterou soupeř potrestá. V extralize jsou špičkoví hráči, umí to využít.
Spolupráce s ostatními beky vám sedla?
Začínal jsem s Bábou (Jakubem Babkou, pozn. red.). On mi hodně pomohl, je to šikovný kluk. Potom se to točilo na sedm obránců, každý hrál s každým.
Pověst rváče jste přikrmil hned po deseti minutách. Součást plánu, nebo to vyplynulo ze hry?
Spíš to vyplynulo z toho souboje u mantinelu. Já se tomu bránit nebudu, v tomhle týmu budu mít takovou roli. Když bude třeba jít do bitky, tak půjdu. Říka se to o mně, ale zase je vidět, že tady jsou tvrdí chlapi.
„Když bude třeba jít do bitky, tak půjdu.“
Vy jste Martinu Havelkovi přetáhl dres přes hlavu, on vás složil na zem. Navíc máte u oka šrám… Kdo vyhrál?
(směje se) Nevím, to nechám na jiné odborníky, ať to zhodnotí. Podle mě to byl pro oba týmy impuls. Když se hraje na hraně, tak je to super. Každý to má rád.
Pěstní potyčky ale z hokeje pomalu ustupují, nemyslíte?
Už je to jiné, ale mně se líbí old school hokej – jednoduše a mastit to tam. Můj vzor byl třeba Zdeno Chára.
Co tempo zápasu? Úzký led v Litvínově je specifický, rychlé a agresivní týmy z toho těží...
Určitě. Nasazení a tempo je oproti slovenské lize úplně jiné. Ještě na menším ledě… To je rachot. Hraje se hodně rychle, i pro diváky to musí být super.
Jak se váš přestup do Kladna upekl?
Už přes léto o mě z klubu jevili zájem, ale Trenčín mě nepustil. Jsem rád, že už jsme se teď dohodli. Nestává se to každý den. Podle mě je nevídané – dostat příležitost hrát v Česku po třicítce.
„Už přes léto o mě z klubu jevili zájem, ale Trenčín mě nepustil. Nestává se to každý den.“
Nebyl jste nervózní, když jste vkročil do kabiny, kde sedí Jaromír Jágr?
(usměje se) Trochu ano. Je to legenda, kterou jsem měl doma vyvěšenou na plakátu. Splnil se mi dětský sen. Ale i ostatní kluci jsou super.
Uvědomujete si, že Rytíři v dalších měsících budou fungovat v módu o přežití?
Bude na nás tlak, ale musíme se s klukama dát do kupy. Jít od tréninku k tréninku, od zápasu k zápasu… Krůček po krůčku.
ISSN 1214-5718 | dotazy na redakci: redakce@hokej.cz, obchod/reklama: obchod@hokej.cz, technický provoz: webmaster@hokej.cz