Foto: Ronald Hansel, Juniorský hokej
Po rozdělení dorostenecké extraligy do nadstavbových skupin se ve skvělé formě blýskl Jiří Tesař, jenž v dresu Tábora pomohl dvěma čistými konty ke skalpu lépe postavených celků. Mladý brankář děkuje spoluhráčům za podporu a trenérům za důvěru.
Jirko, vy jste chytil do nadstavby výbornou formu, že?
Musím přiznat, že jsem to vůbec nečekal, a jsem za to vážně rád hlavně kvůli týmu, že se nám podařilo do nadstavby takhle vstoupit. Je to pro nás jenom dobře, abychom nespadli. To je náš cíl pro tuhle sezonu už od jejího začátku. Chceme udržet extraligu pro další ročníky kluků a hlavně v Táboře.
brankář, 19 let
Jak je situace kolem sestupu vnímána v klubu?
V kabině máme výbornou partu a pořád si o tom povídáme. Trenéři nás motivují a před zápasy nám říkají, abychom nebyli nervózní, což je pro mě hodně důležité. Je to ten nejvážnější cíl, abychom udrželi extraligu. Od vedení klubu jde podpora a máme od něj velkou motivaci.
Jaká je vaše role v tomto boji o nejvyšší soutěž?
Přišel jsem do Tábora z toho důvodu, abych co nejvíce pomohl týmu jako starší ročník, takže jsem rád, že můžu pomáhat a dostávám od trenérů šanci. Jsem rád, že mi takhle důvěřují, a chtěl bych jim za to poděkovat. Trenér gólmanů Adam Petřík při nás stojí a trenér Tomáš Matušík nám dává psychickou podporu, a to hlavně mně, kterému to opravdu pomáhá. Já se jim to snažím jenom oplácet. Nuly už jsou jenom takový dárek.
Pociťuje odpovědnost za výsledky?
Občas ji cítím, ale snažím se to co nejvíce vymezit a soustředit se jenom na naši hru, aby nás to bavilo. Nechci se tím svazovat, ale občas to v hlavě mám. Před zápasem se toho vždycky snažím zbavit, takže se soustředím jenom na dech a udělám si rozcvičku s míčky, rozcvičím si oči a projdu si dynamiku. Soustředím se jenom na zápas.
„Občas odpovědnost cítím, ale snažím se to co nejvíce vymezit. Nechci se tím svazovat, ale občas to v hlavě mám.“
Na začátku déčkové skupiny jste podruhé vykradli České Budějovice. Čím jste si pro důležité body došli?
V Budějovicích se nám povedla první třetina, dali jsme hodně rychlý gól. Pak bohužel pro Šimona Kurze, který chytal za Budějovice, a dobře pro nás tam spadly dva rychlé góly, takže z nás spadl takový ten kámen. Zbytek zápasu nechci říct, že bylo jenom o dohrávání, ale nám se hrálo lépe a už jsme si to pohlídali.
Šimon Kurz asi neměl svůj den, když z šesti střel dostal tři branky...
Je to docela chudák a bylo mi ho líto, ale takový je někdy sport. Se Šimonem i s Davidem Cinkou se známe z různých výběrů a takhle vlastně po celé republice, protože je nás přece jenom na pozici brankářů méně, než je hráčů v poli. Víme o sobě.
Foto: Ronald Hansel, Juniorský hokej
Lišilo se druhé utkání proti Havlíčkovu Brodu?
Podobně jako proti Motoru jsme dali gól hned v šesté minutě. Potom měly oba týmy hodně šancí, my jsme na konci třetí třetiny hráli i oslabení tři na pět, takže tam jsem se trochu bál, ale naštěstí jsme vedení udrželi i díky nějakým tyčkám a podobně. Byl to pro mě náročný zápas, obzvlášť když jsem zápas předtím vychytal nulu, ale kluci mi pomohli, za což jsem rád.
Měl jste i štěstí?
Byly tam i nějaké tyčky a břevna, což ale k vítězství patří. Měl jsem štěstí. Třeba v Budějovicích na konci druhé třetiny byla tyčka, když zůstali dva soupeři sami před bránou. Brod na začátku zápasu trefil snad dvakrát břevno. V obou zápasech jsem musel branku poklepat a pohladit. (usmívá se)
Tušil jste, cítil jste, že byste mohl nuly vychytat?
Přemýšlel jsem o nich už před zápasy, takže jsem si je možná přivolal. Vždycky se snažím říkat si co nejvíc, abych na to nemyslel, ale pořád se mi to v hlavě přilepuje. Během zápasu se potom snažím koukat jenom na věci, které mám před sebou, a nevnímat okolí, lidi a třeba rozhodčí.
Jak se cítíte mezi spoluhráči?
Kluci mě opravdu podporují, za což jsem rád a ani jsem nečekal, že to bude až v takové míře. Je to pro mě jedině dobře, protože gólman potřebuje mít od kluků podporu, kterou já opravdu mám. Teď myslím mentální podporu.
„Byly tam i nějaké tyčky a břevna, což ale k vítězství patří. Měl jsem štěstí. V obou zápasech jsem musel branku poklepat a pohladit.“
A podporují i váš výkon na ledě?
To je stejné. Musím je pochválit. Trenéři kluky nabádají, aby mi pomáhali, a oni to plní. Všichni se snaží blokovat střely, což je taky důvod, proč teď máme dvě nuly.
Jak bude náročné nastavené výkony potvrzovat i dál?
Bude to těžké, ale jak jsme viděli ve čtvrtek i v sobotu, máme i na týmy, které jsou v tabulce nad námi. Byly to pro nás klíčové zápasy hlavně pro psychiku takhle na začátku, když se skupiny rozřadily. Doufáme, že si tuhle formu udržíme, na Technice i na Kobře vyhrajeme a budeme vítězit co nejvíc i dál.
S čím do zápasů půjdete?
Pojedeme tam jako mírní favoriti, ale musíme tam jet hlavně s pokorou a ne s žádným přehnaným sebevědomím. Musíme ukázat, co v sobě máme. Musíme hrát dobře od obrany a dát gól, když přijde šance. Když budeme hrát dobře odzadu, potom se nám hraje dobře i vepředu. Já věřím, že je porazíme.
Foto: Ronald Hansel, Juniorský hokej
ISSN 1214-5718 | dotazy na redakci: redakce@hokej.cz, obchod/reklama: obchod@hokej.cz, technický provoz: webmaster@hokej.cz